15-ти юли (четвъртък) 16:43 часа
Отворено е. Влез.
Сенсей Рохан? Къде... - Ето тук, Коичи.
Сенсей Рохан! Какво има? Нищо не ми казахте по телефона.
Нужна ми е помощта ти. Нападна ме вражески Станд.
Станд? Къде е? Къде?
На гърба ми е. Облада го.
На гърба ви?
Атакувал е гърба ви?
Да. Много опасен Станд. Не знам какво да правя.
Можете ли да ми го покажете? - Не.
Но в такъв случай...
Ако ти го покажа, ще ме убие и ще се лепне на теб.
Изгори ги, чуваш ли?
Чуваш ли? Говори! Това е той, Коичи!
Защо го криете? За да ми се присмивате ли ме извикахте?
Що за глупости? Казах ти, че ще умра, ако ти покажа гърба си.
Но вие винаги ми се подигравате.
Така си и знаех.
Не! Сега съм сериозен! На втория етаж има труп.
Труп?
Какво правите, сенсей?
Качи се през мен.
Заповядай пред мен. Качвай се!
Какво ви става, за бога?
Е? Повярва ли ми вече?
Изчезнал е! Това е невъзможно...
Тук беше, Коичи!
Виж, Коичи! Това е Масадзо Киното.
Животът му е бил изцеден, затова е изсъхнал!
Невероятно. Страхотна изработка.
Но моментът не е подходящ за шеги, сенсей.
Носителите, които старецът от снимката е създал, са ни вдигнали мерника.
Помислих си, че нещо може да ви се е случило и се втурнах насам.
Какво? Значи това чудо... - Във всеки случай бъдете внимателен.
Чао. - Почакай, Коичи!
Викнах теб, понеже нещастниците Джоске и Окуясу нямаше да ми повярват!
Трябва да ми повярваш! Нали сме приятели?
Коичи!
Не унивай, чуваш ли? Въпреки болезнения му отказ.
Никога през живота си не съм търпял подобно унижение.
Негодник, ще съжаляваш за това.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
15-ти юли (четвъртък) 17:25 часа
Ноктите ми напоследък пак са започнали да растат бързо. Прекалено бързо.
"15-ти юли (четвъртък), част 4"
Жената, прокарваща пръсти през добре поддържаната й коса...
Ще поживееш още малко. Ще се въздържа да те избера.
Докато не се впиша напълно в начина на живот на Косаку Каваджири.
Всеки път като изляза баща ми ме проследява и шпионира.
Голяма нощна птица си, затова. - И чия е вината за това?
Така ми вдигна нервите, че нарочно откраднах пред очите му.
И после дойдох право във вас.
Да бе? Ченгетата сигурно сега те издирват!
Хей! Какво ми пипаш чантата?
Какво има? - Не се тревожи. Нищо не е станало.
Да не е джебчия или обарвач? Страх няма.
Морио... Морио...
Ах, в Морио сме. Слизаме, бързо!
Заболя ме...
Какъв ти е проблемът, бе? Гледай, като слизаш от влака!
Видя ли? Имаше нокторезачка кегла.
Да носи такава нокторезачка на тия години... Задръстеняшко!
15-ти юли (четвъртък) 17:07 часа
Взел си снимките? Къде хукна с тях?
Към Гранд Хотел Морио. Само там мога да отида.
При Джотаро? Няма значение къде ще отидеш, чуваш ли?
Просто се предай и изгори снимките.
Браво!
Не знаеш кой може да гледа през някой прозорец. Опасно е!
Виждаш ли? На всяка улица има кръстовище.
Виждаш ли? Не можеш да пресечеш. Все някой ще ти види гърба.
Пътят ще се разширява, а тълпите от хора ще се сгъстяват.
Нека да не ходим никъде.
Няма да можеш да пресечеш. - Мислиш ли?
Масадзо Киното е дошъл до вкъщи.
Сигурно е пресякъл няколко кръстовища.
Само трябва да разбера как го е направил.
И той е пресякъл ето така!
Нелепо е, но така ще мога да стигна до гарата.
Не е зле, Рохан Кишибе. Но забравяш нещо.
Когато Масадзо Киното пресичаше, аз не му пречех.
Ей, кретен! Какво се влачиш?
Я повтори! - Виждаш ли?
Я се обърни, бе! - Какво?
Ти забравяш нещо, Чийп Трик.
Масадзо Киното не е притежавал това. Не е притежавал Хевънс Дор!
"Не може да се обърне една минута." - Какво?
Супер. Сега ще мога да премина, без никой да ми види гърба.
Кажи си молитвите, мръснико. - Какво?
Няма да успееш. Ти ще пукнеш с изсъхнал чеп!
Чеши си езика.
Ти можеш само да говориш. Но сега от това няма смисъл.
С кого си мислиш, че разговаряш, бе?
15-ти юли (четвъртък) 17:32 часа
Май няма повече големи кръстовища.
Умението на Хевънс Дор действа ли и на животни?
Стига животното да има интелект.
Значи ако някое животно ти види гърба, ще мога да се прехвърля на него?
По-лесно отколкото на човек.
Действително. С тях също трябва да внимавам.
Мразя котки. Начинът, по който те гледат.
Марш от там!
Какво? Не може да бъде!
Значи някое от тях трябва просто да зърне гърба ти?
Аз мога само да говоря.
Само че хората не са единствените, с които мога да разговарям.
Аз ги повиках тук.
Мразят те. Казах им само,
че обичаш да убиваш кучета и котки.
Дръжте го!
Хевънс Дор!
О, не! Прекалено много са!
Аз печеля! - "3 Фрийз"!
Животните не са виновни за нищо.
Изчезвайте. Къш!
Този Станд е на...
Коичи! - Какво?
Мислех, че ме занасяш, но все пак малко се притеснявах
и виждам, че все още се държите странно.
Дори като излязохте вървяхте прилепен с гръб към стената
и пресякохте улицата, като се облегнахте на един човек.
Наистина е имало вражески Станд на гърба ви.
Ето това толкова уважавам у теб.
Ти си истински приятел!
На гърба ви е, нали? Значи трябва само да го махна от там.
Екос, "3 Фрийз"!
Тежко...
Ти успя!
Не сме ли малко наивни?
Не съм залепнал за гърба ти със сила, а с умението си.
Насилственото ми премахване от там ще доведе до разкъсването на гърба ти!
Кажи на Коичи, чуваш ли? Кажи му вече!
Сенсей Рохан?
Коичи трогнат съм и същевременно изключително благодарен, че дойде.
Въпреки това ще се радвам, ако оттеглиш Акт 3.
Не можеш да видиш от там, но гърба ми почна да се разкъсва.
Акт 3! Отмени "3 Фрийз"!
S-h-i-t. Разбрано.
Сенсей Рохан, добре ли...
Естествено, че не е добре, Коичи Хиросе!
Раните му са на твоята съвест.
Сега разбираш ли? Не можеш да се отървеш от мен.
Смъкването ми, Рохан,
означава да смъкнеш гърба си!
Само ще се умориш.
Или ще загубиш съзнание от умора или от загуба на кръв,
или ще превъртиш и ще се самоубиеш.
Колкото и да е силен Стандът,
той не може да ме победи, щом умението ми е само да говоря.
Чуваш ли?
Стандът на гърба ти... Какъв е?
Какъв е? Искаш ли да го видиш? Искаш ли да видиш какъв Станд е?
Така да бъде.
Ще ти го покажа.
Сенсей Рохан...
Предаде ли се най-сетне?
Май си осъзнал, че Джотаро не може да ти помогне.
Джотаро?
Въобще не съм тръгвал към него. Натук бях тръгнал.
Не можах да сдържа смеха си от радост, че най-сетне стигнах.
Какви ги мрънкотиш? Най-сетне показа гърба си на някого!
Сега ще обладая Коичи Хиросе!
Това място... Тази пощенска кутия...
Чийп Трик, ти току-що се обърна.
Дори и да знаеше какво е това място и да не се беше обърнал,
умението ти щеше да те принуди да погледнеш към Коичи.
Какво?
Алеята на Рейми, на която не бива да се обръщаш за нищо на света!
Прав си, че който и Станд да се опита да се отърве от теб
аз ще пострадам.
Но има нещо, което може да хване само теб.
Нещо, което взима само дръзналите да се обърнат.
Нещо, което ще вземе само твоята душа.
Пуснете ме, чувате ли? Пуснете ме! Къде ме водите?
В отвъдното. Не знам дали има ад или рай,
но ще го напиша за всеки случай.
ВЪРВИ В АДА
Умееше само да говори, но се оказа труден противник.
Коичи, ако не беше дошъл, той щеше да ме убие, преди да стигна дотук.
Така се бях съсредоточил към Станда,
че не осъзнах кога сме се озовали тук.
Рейми!
Ти ли направи тези снимки, Роханчо? - Да.
Има нещо обезпокоително у тях.
Станд - Чийп Трик Носител - Масадзо Киното
15-ти юли (четвъртък) 18:04 часа - Познаваш Мика.
Гаджето й е купило скъпи обеци.
Искам и ти да ми купиш! - Другия път.
Какво правиш в апартамента ми? Разкарай се!
Хм, едностаен апартамент...
Аз съм Йошикаге Кира. Ще бъдеш ли така добра да ми кажеш името си?
Много са ми пораснали ноктите, нали? Виж колко дълги са станали.
Съществува ли човек, който да възпре растежа на ноктите си?
Не съществува такъв. Точно както никой не може да спре растежа им,
така и никой не може да се възпротиви на съдбата, с която е роден.
Попитах те за името ти.
Приятелят ми... Какво му направи? - Не отговаряй на въпроса с въпрос!
Не ви ли учат на това в училище?
Кажи ми проклетото си име!
Минако! Минако!
Минако...
Красиво име са ти дали.
Харесва ми.
Минако, имам една молба.
Ще ме зарадваш, ако я вземеш.
Искам да ми изрежеш ноктите с тази "задръстеняшка" нокторезачка.
Не си ли изрязвала чужди нокти досега? За всичко си има пръв път.
Внимавай да не ги изрежеш твърде късо.
Помощ... Моля ви...
Помощ... Простете ми... - Да ти простя?
Почакай малко.
Не съм ти ядосан. Това ми е хоби.
Избрах те, понеже си по вкуса ми. Роден съм с тези предпочитания
и се опитвам да се отнасям позитивно към тях.
Позитивно. Май молеше гаджето ти за обеци.
Оставил ти е едни. Подарък са.
Справяш се с изрязването на нокти. И тази ти черта харесвам.
Прекрасна си, когато не говориш.
Какво да правим, Минако? Искам да те прибера у дома,
но ще е рисковано да те прибера в дома на Каваджирови.
Въпреки това е освежаващо... Наистина освежаващо!
Мъжът и жената, които проследи от гарата...
Той ги уби, без да остави и следа от тях!
Това е... Хаято. Какво търси тук?
Къщата и училището му се намират в противоположната посока.
Какво е това?
Не заключих.
Хаято... Той...
Не е възможно.
Той не е човек. Какво се е дегизирало като баща ми?
Има следи, че са се прибрали. Капка кръв на пода.
Да не би най-сетне да се е размърдал?
15-ти юли (четвъртък) 20:36 часа
Хаято определено носеше видеокамера.
Изглежда, не е в стаята му.
Хаято... От няколко дни се държи странно.
Трябва да разбера с какво се е занимавал.
Длъжен съм да разбера.
Успокой се... Трябва да се успокоя и да си събера мислите.
Първо, видеокасетата... Да я покажа ли на някого?
На мама не мога. Тя му има пълно доверие.
Да я предам в полицията?
Но те биха ли повярвали, че някой се е взривил и изпарил?
Още повече, че той не е човек.
Ще може ли полицията да го залови въобще?
Съществува ли всъщност човек на този свят, който да го направи?
Какво да правя? Рано или късно с мама ще бъдем убити.
Какво да сторя?
Нещо против и аз да вляза...
Хаято?
Отдавна не сме се къпали заедно.
Ще излизам. - Не се притеснявай.
Нали сме семейство?
Какво иска? Ще загазя, ако намери касетата!
Извинявай, Хаято, но би ли оставил кофата?
Искам да наточа вода в нея и да си измия тялото.
Аз ще ти изтъркам гърба!
Добра идея.
Но първо аз ще изтъркам твоя.
Ти влезе първи. Първо теб, а после ще се разменим.
Хайде, седни.
Какво има? Много се потиш. Много си се загрял?
Защо трепериш тогава?
Не е ли странно да трепериш, ако си прегрял?
Гъделичкаш ме, тате!
Знаеш, че имам гъдел.
Прав си.
Винаги си имал гъдел, Хаято.
Сам ще се измия отпред.
Така ли? Сам ще го направиш.
Между другото, сега се сещам.
Тази вечер бях в кв. Джодзенджи, който е в обратната посока от къщи,
и те видях.
С видеокамера!
Какво правеше?
Вече е потвърдено! Хлапето е видяло всичко!
Ама че работа! А мислех, че мога спокойно да живея тук.
Тази година не ми върви. Ужасна година просто.
Убийството на това хлапе ще привлече нежелано внимание.
Но то е видяло всичко и не ми оставя друг избор.
Превърнах един от кичурите му в бомба.
Ако направя лек взрив,
ще изглежда сякаш се е подхлъзнал и си е ударил главата в банята.
Често се случва в наши дни. Мъртъв си. Умри, хлапе!
И мен ли ще убиеш?
Въпреки че съм те записал? Дори в момента те записвам.
Какво?
Подозирах те през цялото време. Различният номер обувки
и фактът, че упражняваше подписа си.
Имам и други касети! Снимах и коткоподобното растение на тавана.
Само аз знам къде са.
Но ако нещо се случи с мен, все някой ще ги открие.
Какво? - Да не си ме докоснал! Ясно ли е?
Хлапе... Заплашваш ли ме?
Мама също няма да ти позволя да я докоснеш!
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Още един падна убит, част 1"